Ние правим знаци всеки път, когато има някакъв застой.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Редакция:
KiMiTo
Докато продължаваме това безкрайно пътешествие.
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Всеки път се втурваме към него, но то ни избягва на далечно разстояние.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Но сега, няма от какво да се страхуваме.
Силните връзки, които обвързват нашите сърца
никога няма да се заличат.
След търсене, продължило цял живот, ние най-накрая пристигнахме
тук, където са линиите на периода.
Нека заменим цялата ни скръб и ярост със сила.
Съдба, която e в рамките на нашия досег.
IceFanSubs
представят
Скъпи!
Стойте настрана!
Ей...
Мисля, че ми дължиш обяснение, Рас... ! Миналите ми спомени не са изчезнали...
Те яростно бушуват в главата ми!
Защо...
Защо и Кинг Брадли е в спомените ми?!
Кажи! Какво си направил на предшественика ми?!
Алчността ти, а...
Ти си глупак, който жадува дори и за миналото си, без да знае какво прави!
Проклет да си!
Господарю! Госпожо, Селим, добре ли сте всички?!
Д-Да...
Много съжаляваме. Охраната нямаше шанс срещу него...
Не, не се тревожете.
Той беше доста силен. - Да...
Тате, побързай и се пенсионирай.
Оливиер...
Прибираш се у дома след толкова много време, и това е първото нещо, което искаш да кажеш?
Моля те да прекараш остатъка от живота си в мир и спокойствие,
като аз стана глава на семейството. - Мисля да оставя къщата на Алекс.
На мерзавец като него?
Защо не прехвърлиш цялата семейна собственост,
и не отидете на ваканция в някоя далечна страна? Алекс само позори името Армстронг.
Сестричке! Значи си дошла у дома.
Идваш точно навреме, Алекс. - Тате?
Дуелирай се с Оливиер. - Моля?
Победителят ще наследи къщата.
Как ти се струва, Оливиер? - Чудесно.
Приемливо решение.
Оливиер ми каза да се пенсионирам и да напусна страната.
Какво?!
Как се осмеляваш да говориш така оскърбително на баща ни?!
Добре тогава!
Ще ти покажа на какво са способни мускулите ми.
Доста си смел, Алекс! След малко ще разбереш колко жалък си всъщност!
Ще тръгваме ли? - Да.
Та, къде ще отидем на ваканция?
Какво ще кажеш за Ксинг, скъпи?
Чух, че храната там била страхотна.
Добре тогава, към Ксинг. Съгласна ли си, Катерин?
Да, тате.
П-Почакай... - Предсмъртно желание?
Мислиш да ме убиеш ли? - Ти как мислиш?!
Успех, бате!
Какво да им вземем за сувенир? - Какво ще кажете за слон?
Те са големи и силни. - И аз ще си харесам един.
Не!!!
Явно изходът от двубоя е ясен.
Аз ще наследя цялата собственост на семейство Армстронг.
Сестричке...
Чух, че напоследък си доста близка с висшите ешелони.
Защо?! Не знаеш ли какво...
Мисля да видя нещата с очите си, преди да взема решение.
Значи след като видя истинските им намерения, накара семейството си
да напусне страната, за да са в безопасност?
Победените трябва да си вървят. Това имение сега е мое.
Къде отиваш, момиченце?
Това е най-източният град. Ако продължаваш да вървиш така, ще се озовеш в пустинята.
Ами... Искам да се върна в страната си.
В страната ти? - Да, в Ксинг.
Ще прекосиш пустинята? - Да.
Малко момиче като теб ще прекоси пустинята сама?
Да.
Ей, момчета!
Да й помогнем! Донесете малко храна!
Какво? Но... ! - Не се притеснявай!
Защо не пренощуваш тук и на сутринта да продължиш?
Можеш да използваш нашата баня. - Гладна ли си?
А, да! Стив, ти имаш допълнителна стая в къщата, нали?
Ще я подслониш ли? - Няма проблем. Стаята на по-голямата ми дъщеря сега е свободна.
Ейми, която отиде да следва в Централата ли? Тя е прекалено добра, за да ти е дъщеря.
Шегувам се.
Трябва да нахраним и това малко коте.
Божичко, сигурно наистина си гладна! - Мисля, че те гледа така,
сякаш ти ще бъдеш обяда й. - Не ставай смешен. Той греши, нали, коте?
Виждаш ли? Казва, че изглеждаш вкусно!
Добри хора, нали?
Ще им откажеш ли? Е, мисля, че така е по-добре.
Но не мисля, че ще получиш нещо като дадеш полумъртъв хомункулус като мен.
Но ако отидеш в Централата, ще можеш да научиш истинския метод,
по който се постига безсмъртие. Може би ще успееш да спасиш хората си.
Е, добре.
Не мисля, че това има значение за теб, след като вече се връщаш в страната си.
Благодаря за добротата ви!
Къде отиваш? - Има нещо, за което трябва да се погрижа!
Връщам се в Централата!
Каква глупачка. Ако се върнеш в Централата, нещата ще се обърнат в моя полза.
Докато имам философски камък, мога да се върна в истинската си форма.
Докато имам камък...
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Какво е това място? - Скривалище, което използвахме преди.
Значи брат ти е тук? - Да.
100% съм сигурен.
Ал със сигурност е тук!
Ей! Тук няма никой!
Не си надежден брат...
Значи извървяхме целия този път за нищо?
Линг. Не... Грийд ли е това?
Гладен съм...
Добре, Линг е.
Така е по-добре!
Благодаря за храната!
Винаги ядеш толкова много, идиот!
Свършиха ни провизиите.
Кои са тези двамата? Приятели? - Запознай се с Донки Конг и Ли-
Казвам се Дариус! - Аз съм Хайнкел!
Работихме за армията, но сега работим с това хлапе, поради няколко причини.
Кой е този, по дяволите? - Ами... Как да ви обясня...
Аз съм хомункулус. - Хомун-
Ей, защо не млъкнеш за момент?! - Наистина ли?!
Това е дълга история, но...
Я почакай, какво въобще правиш тук, по дяволите?
Грийд разтрогна всички връзки с другите хомункулуси.
Възползвах се от неспокойствието му и си върнах контрола над тялото.
Търсих място в близост до Централата, за да си почина и намерих тази къща.
Какво има? - Лошо!
Грийд се опитва да поеме контрол! - Ей!
Ей, почакай малко! Дръж се! Не губи контрол!
Съвземи се!
Слушай, Ед!
Онзи "татко", който се спотайва под Централата ще отвори вратата,
когато настъпи "Денят". Мога само да предполагам, тъй като съм нов в това,
но няма ли да можете ти и Ал да си върнете телата, ако влезете в тази врата?
Почакай. Това може да е вярно, но трябва да жертваш нещо,
за да отвориш вратата...
Защо ще отваря вратата, по дяволите?!
"Денят" казваш... Той знае ли вече кога ще настъпи той?
Ами...
Линг! Ей!
Мамка му...
Почакай още малко... !
Съобщението...
Даде ли съобщението ми на Ран Фан?
"Съобщение"?
Ал й го даде. Ран Фан е добре.
Въпреки че не знам къде е сега. - Ясно, радвам се да го чуя...
Линг! - Съжалявам...
Не мога да го задържа повече...
Дявол да го вземе този принц!
Само дрънка и дрънка... !
Ти ли си, Грийд? - Да, аз съм.
Аз не бих го направил. С това няма да ме убиеш.
Извинете ме за нахалството.
Ей! Просто ще ни оставиш да си вървим?!
Какво?
Не чухте ли какво каза онзи?
Вече не съм с хомункулусите.
Самозабравих се и атакувах Брадли.
Не знам какво ще ми направят, ако се върна.
Затова просто ще бягам и ще живея по лесния начин.
Сам.
Искаш ли да дойдеш с нас?
Ако няма къде да отидеш, ела с нас.
Да дойда...
Да дойда с теб, а?
Това е забавно.
Стига с глупостите! Целият свят ми принадлежи!
Ако искаш да работиш за мен, мога и да си помисля!
Чао.
Приятели, а...
Имам толкова много души вътре в себе си...
И все пак съм... сам.
Тогава защо не тръгна с Ед и другите?
Ако не ти харесва, си ми върни тялото.
Ще стана император на Ксинг и ще запълня празнотата в душата ти.
Владетел на държава, a...
Голяма мечта, нали? - Глупак! Това е твърде малко.
Ако ще вървиш по този път...
Защо не се стремиш да станеш владетел на света?
Владетел на света... - Ей, Линг!
Чакай!
Какво? Много сте упорити! - Казах ти, че съм Грийд!
Вече не ме интересува кой си! За по-лесно ще те наричам Грийдлинг!
Ей, кого наричаш Грийдл... - Ще работя за теб, Грийдлинг.
Казвам, че ще работя за теб.
Това значи, че тези две химери, които работят за мен, ще работят и за теб.
Хлапе! Някой давал ли ти е разрешение?!
Не се превземай, детенце! Дребосък! Бълха!
В момента, в който станах куче на армията, изоставих цялата си гордост.
Така че, не ме интересува особено дали трябва да подвивам опашка. А пък и...
...ще е глупаво само заради това да загубя възможността да събера информация.
Шансът на живота!
Колко глупаво.
Ще оставиш ли чувствата да поемат контрол над нещата и да загубиш ценна информация?
Интересно!
Да станеш един от хората ми означава да си като изгнаник! Да не съжаляваш!
Не ме подценявай! Правил съм и по-лоши неща!
Какво?!
Значи е решено. И вие двамата сте мои хора.
Да, сигурно, както и да е.
Не ми пука кого следвам, докато има храна.
Само от любопитство, какъв вид химери сте? - Горила.
А аз лъв.
Звучи добре.
Още нося обиците й...
Изглежда, че за известно време няма да мога да видя Уинри и Ал...
"Денят"... а?
Сериозно, спрете да идвате постоянно тук!
(Дъбли)
Вече ви казах, че ще ви уведомя, когато Изуми-сан се върне!
Ако продължавате да идвате, бизнесът ще замре!
Месарница Къртис, с какво да ви помогна? За нас е удоволствие да работим за вас, сър!
Онова, което поръчахте, нали? - Ще се върнем.
Другият път елате като клиенти, чухте ли?!
Съжалявам, войниците пак бяха тук.
Да.
Имам съобщение за вас от Алфонс-кун и мъж на име Хоенхайм.
(Из покрайнините на Северния град)
Ясно.
Звучи като нещо голямо.
Да. Разбирам.
Обещаният ден...
(Планините Бригс)
Свържи се с щаба, бързо! - Отряд Пи е!
Атакуват ни! - Какво? Дракма ли?!
Не знам! - Колко са?!
Само един! - Един?! Какво е?!
Питам те какво е!
Отряд Пи! Кой е врагът?!
Домакиня!
(Крепостта Бригс)
Отрядите са били атакувани от мистериозна жена?
Същото се случи и преди около 20 години.
Били са победени от един човек?
Генералът ще ги убие, когато се върне.
Майор Майлз!
(Затворът в Бригс)
Добра работа.
Ишбалец с черни очила
и един едър мохикан.
Точно както ми казаха.
Очаквах да дойдете.
Коя си ти, по дяволите? - Както казах, просто една домакиня.
Имам съобщение за вас от Ал.
Може ли да поговорим насаме? - Да, съобщение от Алфонс Елрик.
(Из покрайнините на Северния град)
Съобщението съдържаше "Обещаният ден". - Охо, обещаният ден.
(Източен град: Домът на Граман)
Колко подходящо. Нещата започват наистина да стават интересни.
(Източен щаб: Стрелбище)
Здрасти, Ребека-чан!
Добра си както обикновено! И дупето ти също е толкова секси!
Какво правите, генерал-лейтенант Граман?!
Не бива да се разсейваш на бойното поле. Впрочем, приятелка си
на лейтенант Хоукай, нали?
(Централата)
Ей, Риза!
Радвам се да те видя, Ребека!
Пренасрочиха тренировката между севера и изтока.
Заради войната между Дракма и Бригс онзи ден, нали знаеш.
Сега планират да се изместят на изток, нали?
Чух това от фюрера.
Първо полковник Мустанг, а сега и фюрерът...
Защо не ме запознаеш с някой готин пич от Централата?
Ето ти един.
Хаяте! Господарката ти е толкова безсърдечна и стисната!
Само почакай!
Ще се омъжа за някой богаташ и ще се пенсионирам!
Добре! Късмет!
Предай много поздрави на Хавок от мен. - Добре.
Чао!
"Предай много поздрави на Хавок от мен", а?
Мисля да се преместя в болница на изток, когато състоянието ми се подобри.
Така ли? Значи тук ще стане скучно.
Ако знаех, щях да ти купя нещо по-хубаво.
Това е за теб. По една цигара на ден, нали?
Много благодаря! Тъкмо ми свършиха.
Е, пак ще дойда. - Благодаря!
А, да. Ребека се тревожеше за теб.
Оки доки!
Ако полковникът намине, му предай поздрави от мен. - Разбира се!
Чухте ли това, полковник?
Нямаше нужда да се криете.
Нали и двамата ни следят.
Ще стане лошо, ако ни заподозрат след подобна среща.
Супер...
Искате ли, полковник?
Не, ще пропусна.
Хайде де, само един път.
"Следващата пролет...
...на обещания ден...
...северът и изтокът ще се надигнат."
Обещанието, което никога не успяхме да направим
отново,
се опитва да сграбчи нашето бъдеще.
Защо не можем да се радваме
от все сърце,
когато получим нещо, което винаги сме преследвали?
Стичащите се сълзи не са от слабост или разкаяние.
Те са фрагменти, породени от агония.
От всички моменти и съдби,
осъзнах, че има едно сигурно нещо.
Дори ако нещата станат трудни и съм на своя предел,
отказвам да се предам.
Моля те, не ме пускай.
Мога да усетя топлината на дясната ти ръка,
където тя плътно се свързва с моята лява.
Епизод 45
Обещаният ден
През пролетта на следващата година, хората ще придобият повече смелост.
Момчето върви към леговището на врага с решение в сърцето си.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 46: Пълзяща сянка.
Епизод 46
Пълзяща сянка
Дори и разделени, техните сърца са свързани.
Докато и двамата се движат.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu